![Hlava XXII](/Content/images/img-placeholder-big.jpg)
Hlava XXII
„Hlava XXII. ta mi zamotala hlavu.“ Ve své nejslavnější knize Joseph Heller na základě vlastních zku...
Dokud se tančí, ještě není tak zle – tragikomický román, který se stal literární senzací nejen ve Francii.
„Nikdy jsem nepochopil proč, ale otec matce nikdy neříkal jedním jménem déle než dva dny po sobě. I když se jí některá přízviska omrzela dříve a jiná až o chvilku později, měla tenhle zvyk ráda.“ Otec hýřící příběhy, matka milující tanec a syn, který si s dětskou radostí užívá výstředních nápadů svých rodičů. Jejich láska je bláznivá a nespoutaná, jejich život plný přátel a večírků. Ale zatímco z gramofonu den co den zní píseň Niny Simone „Mr. Bojangles“, matka pozvolna dotančí až k samé hranici šílenství. Hravý příběh plný nostalgie a lásky strhává do svého víru stále více čtenářů. Ve Francii sklidil řadu cen a překládá se do sedmadvaceti jazyků.
Olivier Bourdeaut (* 1980) vyrostl v domě bez televize a od útlého věku hltal jednu knížku za druhou. S vlastním psaním ale dlouho otálel, první knihu dokončil až poté, co jako neúspěšný realitní makléř dostal vyhazov z práce. Nenašel pro ni nakladatele. Zato jeho druhý román Čekání na Bojanglese se stal literární senzací.
Uživatelskou recenzi mohou vkládat pouze registrovaní uživatelé
Přihlásit